Første nyttårsdag
-Fortere? -Ja. Nei, nei, nei.
Du kommer til å falle av.
-Går det bra? -Ja.
Hvis du sklir, stopper jeg deg.
-Nei, nei, nei. -Går det bra? Fint.
-Mer? -Ja.
Merkelig.
Jeg var sikker på at jeg så ei som heter Emily gå inn hit.
Hvor er du?
Gjemmer hun seg i skapet?
Jeg lurer på hvor hun er.
Kanskje jeg så syner?
Jeg er usynlig, mamma.
Hvis du er usynlig,-
-hvordan kan jeg da gjøre dette?
-Visste du hvor jeg var? -Ingen anelse.
Vil du ha Alex?
Hva er det?
Jeg er mer glad i deg enn noe annet i hele verden.
Du vet vel det?
Glad i deg også.
God natt, vennen.
Gjør morofjeset.
Vær så snill.
-Legg deg nå. -Ja vel.
Mamma.
Beklager.
God natt.
Kommer du til sengs snart?
Om en stund.
Har du noe på hjertet?
Visse ting kan ikke analyseres, David.
Kjære?
New York City Barneklinikk
Dr. Roberts, linje 2032.
Jeg burde ha ant noe.
Alle tegnene var der.
Det er vanskeligst å vurdere sine nærmeste.
Jeg vet det, men...
-Jeg kunne ha forhindret det. -Det er ikke din feil, David.
Hvor lenge har vi kjent hverandre?
Tro meg når jeg sier dette.
Hvor mørkt alt enn synes-
-må du prøve og begynne om igjen.
Vi skal flytte.
Til landet.
Det var ikke det jeg mente med å begynne på nytt.
Hva med Emily?
Dette er traumatisk for henne.
Det er viktig at hun blir her for å komme over dette.
Nei, her fins altfor mange minner.
Jeg må gi henne nye omgivelser, nye ting å gjøre.
Hun vil miste enda en person hun er avhengig av.
Det er bare en time unna, og du er velkommen når som helst.
Akkurat nå må jeg gjøre det som er best for Emily.
Jeg må være pappa på heltid.
Jeg har en overraskelse.
Da jeg var på din alder, ga min mor meg en slik.
Og hver gang jeg var trist, åpnet jeg bare lokket-
-og alle mine sorger forsvant.
Liker du den?
Gi meg en klem.
Du vil like deg der.
Kom igjen.
Velkommen til WOODLAND NEW YORK Folketall: 2206
Kom, la oss ta en kikk.
På sekundet.
Dr. Callaway.
-Mr. Haskins. -Hei.
-Dette er sheriff Hafferty. -Sheriff.
Han sjekker jevnlig at alt er som det skal være heromkring.
Dette er min datter, Emily. Dette er sheriff Hafferty.
Hvordan har du det?
Dette er Mr. Haskins. Han fant huset for oss.
Hei på deg, Emily.
Synes du pappa har valgt et fint hus?
Hun tenker på saken.
-Jammen er hun søt. -Takk for det.
Som sagt, Woodland Estates er hovedsaklig en sommerby.
Det kan bli litt stille her til da. Jeg håper det går bra.
-Alt i orden. -Flott.
Kom, så skal jeg vise deg baksiden.
-Har du vært mye på landet? -Ikke egentlig.
Jeg campet da jeg var liten, men var alltid redd skogen.
Denne skogen er helt ufarlig.
Du valgte en fin plass, det største huset ved innsjøen.
Sheriff, vil du låse Dr. Callaway inn i hans nye hjem?
-Så mange nøkler. -Så du hvor datteren min gikk?
Emily.
Emily!
Er du OK, vennen?
Kom, så går vi tilbake.
Kom nå.
Vi klarer oss selv fra nå av.
Spagetti og kjøttsaus, livretten din.
Er du ikke sulten?
Jeg vil legge meg.
Jeg kommer og brer over deg.
Så rart.
Jeg er sikker på jeg så ei som heter Emily gå inn hit.
Lurer på-
-hvor hun gjemmer seg.
Gjemmer hun seg-
-under sengen?
Nei.
Gjemmer-
-hun seg..?
Hvor er hun, mon tro? Kanskje inni skapet?
OK.
Fordi det er vår første natt i et nytt hus-
-tenkte jeg du kunne begynne å skrive dagbok.
Hver dag kan du skrive ned dine tanker og følelser-
-og så en dag kan du se tilbake på hvor mye du har forandret deg.
Jeg er mer glad i deg enn noe annet, skatten min.
Du vet det.
Det var det mamma sa.
Før hun tok selvmord.
Hun mente hva hun sa, skatt, og det gjør jeg også.
Skal jeg legge den her?
OK.
Greit.
God natt.
God natt, Alex.
New York Psykologiforening
Emily viser tegn på store vanskeligheter-
-med forflytning til et nytt miljø, og krever
Emily?
Emily.
Em?
Emily?
Der er du.
Kom igjen, vennen. Vi har noen ærend i byen.
-Hei. -Heisann.
Jeg er Laura. Jeg bor i nabohuset.
Jeg er David. Står til?
-Disse er til deg. -Tusen takk.
Mannen min og jeg har selv syltet dem.
Jeg visste ikke at det bodde noen andre her oppe.
Det er nokså stille utenfor turistsesongen.
Dette er min datter, Emily.
Emily, hils pent på Laura. Hun er naboen vår.
Så søt hun er.
Vil du ikke hilse?
Hun er litt sjenert overfor nye folk.
Det forstår jeg.
Det skal bli kjempehyggelig å ha dere begge her.
Dere var på vei ut. Ikke la meg forstyrre.
Skulle det være noe, så bare stikk innom.
I like måte. Og takk for syltetøyet.
Fersken- og aprikossyltetøyet.
-Velbekomme. -Takk for det.
Jeg går inn med dette.
Amy, ikke så høyt.
Jeg skal si det til moren din.
Vil du høre etter?
-Hei. -Hei.
Jeg har ei datter på samme alder.
Hun er i bilen.
Jeg er Elizabeth. Elizabeth Young.
-Hei. David Callaway. Hyggelig. -Hyggelig.
Koselig å treffe deg.
-Er dere på besøk? -Vi har akkurat flyttet fra byen.
-Vanligvis er det omvendt. -Ja.
-Er hun din? -Nei.
Hun er min søsters. Jeg er æresbarnevakt.
Pass opp.
Amy, vær forsiktig.
Amy.
-Amy. -Er hun OK?
Amy? Herregud, er du OK?
Veldig morsomt. Du kommer til å drive meg til vanvidd.
Er din datter like gal?
-Hvor er Alex? -Jeg liker henne ikke lenger.
Hørte jeg riktig?
-Er du sint, pappa? -Nei da. Jeg synes det er flott.
-Gjør du? -Ja.
Bra. For jeg har en ny venn.
En ny venn? Ja vel.
La meg gjette...
-...Veronica? -Nei.
Patty?
-Heter hun..? -Han er ingen dokke.
-Han er..? -Ingen dokke.
Han. Ja vel, men-
-hvem er han da?
Han vil ikke at jeg prater om ham.
-Vil han ikke at du prater om ham? -Nei.
Hva om jeg lover å holde det hemmelig?
Hva heter han?
Han sa jeg kunne kalle ham Charlie.
Charlie. Det er et interessant navn.
Charlie.
-Når traff du Charlie? -I dag.
Da vi var i byen?
Før det.
Før det?
Er han-
-her nå?
Jeg tror han sover.
Ja vel. I så fall bør vi vel ikke vekke ham.
Det er ikke uvanlig at et traumatisert barn har innbilte venner.
Ja, men jeg så heller at hun betrodde seg til meg.
Trauma forårsaker smerte.
Etter hvert vil sinnet finne en måte å utløse den på.
Du sier ikke det. Ikke glem hvem som lærte deg det.
Det var faktisk deg, ja.
Mor deg med henne, David, lek med henne.
Det er det hun trenger.
Disse er for nybegynnere.
Skal vi se.
To stenger, à 41,50.
Ganger to.
Det blir 41,50.
41,50 ganger to.
Pluss agn og utstyr.
Sheriff.
Du har parkert i handikapsonen.
Det var jeg ikke klar over. Vær grei, jeg så det ikke.
Ha en flott dag.
Jaggu sa jeg landlig gjestfrihet.
-Lukk døren. -Vi brøt loven.
Jeg vet det. Lukk døren.
-Kanskje Loch Ness monstret. -Hva?
Vet du hva det er?
Det er i Skottland.
Dette er vel en bra plass, hva?
Hva gjør du, skatt?
Er det særlig lurt?
Emily?
Vi har agn.
Bare se her.
OK.
Har du kost deg i dag?
Det var helt greit.
Bare greit?
Hvordan kunne vi ha gjort det bedre?
Hva om Charlie var her? Kunne han ha gjort det bedre?
-Han er veldig morsom. -Hvordan da?
Sånn som mamma.
Det er litt varmt her.
Sitter fast.
-Det er i orden, pappa. -Det bare...
Fem, fire, tre, to, en.
Godt nytt år.
Du lot henne DØ
-Hvorfor gjorde du dette? -Det var ikke meg.
Hva mener du? Det er bare vi her.
Det var ikke meg.
Det er din håndskrift, og dine fargestifter.
Du kan si det. Du trenger ikke lyge.
Jeg lyger ikke.
Hvis det ikke var deg, hvem var det da?
Det var Charlie.
Hun klandrer meg for Alisons død.
Det er Charlie som klandrer deg.
Bruk ham til å nå inn til henne.
Han er nøkkelen.
Jeg må gå. Jeg har funnet henne en ordentlig venn.
Så flott.
-Ring hvis det er noe. -Greit, ha det.
-Hei. -Hei.
Hei, Amy.
Fint at dere kunne komme.
Em. Vi har besøk.
Emily.
-Dette er Elizabeth. -Hei, Emily.
-Emily, dette er Amy. -Hei.
Hei.
-Trakteren lever sitt eget liv. -Du milde.
Takk.
Er det din kone?
Hun døde.
Kondolerer.
Uansett hvor ofte jeg sier det, er det fortsatt uvirkelig.
Det må være tungt for Emily.
-Har du vært gift? -Akkurat blitt skilt.
Jeg bor hos søsteren min og hennes mann inntil videre.
Den beste måten å komme videre på, er å begynne på nytt.
Det er derfor vi er her.
...et spedbarn, inntullet i toalettpapir Legg det i kuvøsen
Hva blir det til?
Forresten, dette er Penelope.
Takk.
Du vil like deg her. Det er gøy å være her.
Kanskje ikke alltid, men det er mye å finne på.
Så vakker hun er.
Hva heter hun?
Du prater ikke mye, du.
Du bør ikke være her.
Hvorfor det?
Du kan bli skadet.
-Herregud. -OK.
Har du nummeret mitt?
-Vi snakkes snart. -OK.
Jeg bør vel gå.
-Ja. -Ha det, da.
Ha det, Emily.
Hva syntes du om Amy?
Likte du henne?
Jeg trenger ikke flere venner.
Fint.
Perfekt.
-Hei. -Hallo.
Jeg mente ikke å forstyrre.
Jeg er Steven, Lauras mann, fra nabohuset.
-Å ja. Hei. -Og du er David?
Ja.
Ville bare si hei.
Hyggelig å treffe deg.
Tenkte at siden-
-vi er naboer, kunne jeg jo oppføre meg som en.
OK.
Du må ha oss unnskyldt, vi har fullt program i dag.
Kom, vennen.
Emily.
Kom igjen.
Ha det.
-Bare si i fra hvis det skulle være noe. -OK, takk. Vi sees.
-David? -Ja.
Du er heldig som har ei så skjønn datter.
Takk.
Husker du hva jeg sa om å ikke prate med fremmede?
-Han er ikke fremmed. -Hva mener du?
Han er naboen vår.
For meg er han en fremmed.
Ikke gå når jeg prater til deg.
-Var du ikke ferdig? -Nei.
Det er viktig at du hører etter når jeg forteller deg noe.
-Greit. -Greit?
Hva gjør du, vennen?
-Ikke noe. -Hva ler du av?
-Er Charlie her? -Han gikk nettopp.
Hvor gikk han?
Åpnet du den?
Jeg trodde det var deg.
-Jeg vil prate med Charlie. -Om hva da?
Om alt mulig rart.
-Som hva da? -Som...
Hva som gjør ham glad, hva som gjør ham trist.
Kan du ordne et møte?
Jeg tror ikke det.
-Hvorfor ikke? -Han liker deg ikke noe særlig.
Hvorfor ikke det?
Har det noe med mamma å gjøre?
Vennen...
...hva sier han til deg?
Emily fortrenger følelsene sine gjennom bruken av fantasi.
Hun virker rasende-
-på sin mor som forlot henne, og uttrykker dette gjennom Charlie.
Tusenogtre, tusenogfire, tusenogfem-
-tusenogseks, tusenogsyv, tusenogåtte-
-tusenogni, tusenogti.
Den som ikke har gjemt seg nå, må stå.
Charlie.
Hvor er du?
Charlie, er det deg?
Emily.
Pappa!
Emily!
Hvor er du?
Hva har hendt? Hva gjør du her nede?
Emily, si noe.
-Han gjemte seg. -Hvem da?
I mørket.
Kan jeg legge meg nå?
-Hei. -Hei.
Har du tid?
Klart, kom bare inn.
Takk.
Jeg ville bare unnskylde min mann.
Han fortalte om et pinlig øyeblikk med deg og Emily i går.
-Det gjør ikke noe. -Han er snill som et lam.
Alt i orden.
Vi mistet nylig et barn, ei jente.
Emily minner oss litt om henne.
Jeg forstår.
Han åpnet seg bare.
Det er ingenting som er verre enn å miste sitt barn.
Mammas Saker
Smak. Det er kanskje for salt.
OK.
-Ikke verst. -Sikker?
-Ikke verst. -Flott.
Det er kjempegodt.
Oi, så fin du er.
Du behøvde ikke gjøre det for min skyld.
Kan du gå opp og ta på deg noe annet?
Liker du det ikke?
Ikke til middag.
Hvorfor ikke?
Det vet du.
Hun er så fin. La oss spise.
Jeg synes du er veldig vakker.
Har pappa fortalt at mamma døde?
Ja.
-Jeg er veldig lei for det. -Sa han hvordan hun døde?
Jeg tror ikke Elizabeth vil høre om det.
-Hun tok livet av seg i badekaret. -Emily.
-Skar opp håndleddene. -Emily.
Det holder.
Emily, jeg har noe med til deg.
Faren din ba meg ta med noen av Amys bøker.
Disse var mine favorittbøker da jeg var på din alder.
Så flott.
Du kan se hva andre barn leser, før du selv setter i gang.
Skal du ikke si takk?
Emily.
Emily, slutt. Det holder.
-Liker du henne? -Hold opp.
-Charlie sa at du gjør det. -Gå på rommet ditt.
-At du liker henne så mye som mamma. -Gå på rommet ditt.
Hvis du skal være sånn, får du gå på rommet ditt.
Håper du ikke ender opp som henne.
Beklager.
-Hvem er Charlie? -Hennes innbilte venn.
Hennes eneste venn.
Jeg ønsket alltid en bedre barndom for henne enn min.
Se hvordan det har gått.
Kjør forsiktig.
Oppmerksomhet takk.
Kanskje etter noen martini til.
SE HVA DU HAR STELT I STAND
Det var Charlie.
Du tror vel på meg, pappa?
Hvorfor ser du sånn på meg?
Dr. Callaway, jeg mente ikke å forstyrre.
Jeg tenkte du kunne trenge disse.
Det er nøklene til alle rommene her i huset.
Jeg glemte å gi dem til deg tidligere.
Er det ikke litt sent å levere nøkler?
Jeg hadde tenkt å skyve dem inn under døra.
Kona og jeg drar til Canada i morgen.
Vi har ei lita hytte i skogen.
Fint sted å lufte tankene.
Er alt OK?
Ha det hyggelig.
Hva har vi til frokost?
Hvorfor vil Charlie gjøre noe så forferdelig?
Er det pga. Elizabeth?
Charlie må forstå en ting.
Elizabeth prøver ikke å ta mammas plass.
Forstår han det?
Jeg kan ikke hjelpe deg hvis du ikke prater med meg.
Hvorfor liker han ikke Elizabeth?
For hun liker deg.
-Og så? -Han vil ikke at du skal være glad.
Vennen min...
...du vet at dette ikke har noe med Charlie å gjøre, ikke sant?.
Det handler om deg.
Charlie finnes ikke.
-Du må ikke si sånt. -Hvorfor ikke?
Du gjør ham sint.
Hva så? Jeg vil gjøre ham sint.
La ham komme og kjefte på meg. Bra, jeg vil se ham. Hvor er han?
Vil du se ham?
Hvem skal det forestille?
Charlie og mamma. Hun ville likt ham.
Tro meg, mamma ville ikke likt Charlie.
Det er ikke det han sier.
Hva mener du?
Hva er det han sier?
Hva sier Charlie? Snakk til meg.
At han kunne tilfredsstilt henne.
-Hvem sa du skulle si det? -Charlie.
-Nei, hvem sa det? -Charlie.
-Charlie finnes ikke. Hvem sa det? -Charlie!
-Nei, hvem sa det? -Charlie, Charlie, Charlie!
Charlie, Charlie, Charlie!
Hei.
-Hei, vennen. -Jeg er så glad for at du er her.
Så godt å se deg.
-Vil du vise meg huset? -Ja.
-Hei, David. Hvordan har du det? -Bra. Fint å se deg.
-Deg også. -Fint du kunne komme.
Trives du her?
Jeg har det veldig gøy.
Har du?
Fortell om vennen din, Charlie.
Han liker ikke at jeg prater om ham.
Det er sikkert greit at du forteller til meg.
Hva gjør dere sammen?
-Vi leker. -Hva slags leker?
Gjemsel. Det er yndlingsleken vår.
Han høres morsom ut.
-Hva prater dere om, da? -Jeg vet ikke.
Masse rart.
Noen ganger prater han om deg.
Jasså?
Og hva sier han?
Du kan si det til meg.
Han er redd du vil komme i veien.
I veien for hva da?
Leken vår.
Hva slags lek er det?
Gjøre pappa lei seg.
Se så fin hun er.
David, jeg vil ta Emily med meg tilbake.
Bare for en stund, så hun kan bli evaluert.
Jeg er bare redd det vil gjøre vondt verre.
Hun er ikke frisk.
-Jeg vet det. -Og hun er ikke din pasient.
Jeg vet det også.
Hun tror det er en lek. Hun bruker Charlie til å såre deg.
Jeg vet ting ikke har gått slik som vi hadde håpet,-
-men tror du det vil hjelpe og ta henne med tilbake til New York?
Det er verdt et forsøk.
OK, hør, jeg gir det to uker til,-
-og hvis det ikke er blitt bedre, tar jeg henne med tilbake.
-Hva gjør du, pappa? -Ingenting.
-Hva ser du på? -Ville bare bre over deg.
God natt.
Pappa?
Hva er det, vennen?
Kan du lukke døra?
-Vil du ikke ha lys på? -Jeg trenger det ikke lenger.
Nei vel.
Hei.
Hallo, David.
Ville bare gjøre gjengjeld.
Takk for det.
Eple, min favoritt.
Lat som du er hjemme, straks tilbake.
Takk.
Du synes vel vi er gale, med disse lekene liggende.
Det er...
Det er vanskelig å finne en passende plass til dem.
Beklager.
Det er ikke din skyld.
Jeg har ikke hatt noen å prate med.
Jeg er psykolog, vet du.
Jeg har vært borti mange liknende tilfeller-
-og hvis du og mannen din vil prate ut, ville det kanskje hjulpet.
Han har hatt noen tøffe uker.
Hvordan da?
Du aner ikke hvor vondt det kan være,-
-hvor vondt han kan gjøre det.
Beklager.
Jeg har sagt mer enn nok.
Vær så snill, jeg kan hjelpe deg.
-Nei, han kommer snart. -Hvis du vil prate med meg, kan jeg hjelpe.
Nei.
-Du må gå. -Hva..?
Hallo?
David?
Emily?
Hallo?
David?
Emily?
Emily, er du her inne?
Hørte du meg ikke rope?
Pappa er ikke her.
Det var faktisk deg jeg kom for å treffe.
Kan vi slå av en prat?
Jeg tok med noen tusenfryd til deg.
Jeg visste ikke hvilken farge du likte, så jeg plukket ut flere slag.
Takk.
Emily, jeg er lei for det som hendte her om kvelden.
Du skal vite at jeg ikke vil komme mellom deg og faren din.
Tror du vi kan begynne på nytt?
Kan vi være venner?
Liker du leker?
Jeg elsker leker.
Vil du leke en?
Jeg har alt begynt.
Hva slags lek er det?
Gjemsel.
Trenger du ikke en person til da?
Han gjemmer seg.
Hvem?
Charlie.
Charlie har gjemt seg.
Hvor har han gjemt seg?
Bli her.
Charlie.
Hvor er du?
Nei, nei.
Emily? Em?
Emily.
Hva gjør du?
Hva tegner du, vennen?
Hva har hendt?
Emily, hva har hendt?
Å, hei, sheriff.
Kan jeg komme inn litt?
Jeg er redd jeg har dårlige nyheter.
Jeg fant bilen til Elizabeth Young vraket i veikanten.
-Er hun OK? -Jeg vet ikke. Hun var ikke inni.
Jeg pratet med niesen, Amy.
Hun sa hun skulle hit til deg. Har du sett henne?
Nei, jeg har ikke sett henne.
Kan jeg...
...få et glass vann?
Selvsagt. Kun vann..?
-Ja. -Selvsagt.
Først tenkte jeg hun hadde krasjet på veien opp.
Men ved nærmere ettersyn-
-så jeg sporene føre nedover.
Så hun må ha vært innom.
Kanskje hun glemte noe og snudde, ikke vet jeg, men...
Kanskje...Emily har sett henne?
Nei, tror ikke det. Emily var oppe.
-Kan du rope på henne? -Ja visst.
Jeg kan spørre henne.
Emily.
Emily?
Em?
Skatten min.
Kom ned hit.
Hallo, Emily.
Emily, du vet Elizabeth Young?
Har hun vært innom de siste par timene?
Hvis jeg gikk litt unna-
-er du sikker på det ikke er noe du vil fortelle pappa'n din?
Helt sikker.
Flink jente.
Gå på rommet ditt nå.
-Søt unge. -Takk.
Ring meg hvis du hører noe.
Greit. Og i like måte.
Jeg skal sjekke i nabolaget.
-Blir du og Emily her? -Vi blir her.
Bare for å være sikker.
-Takk for vannet. -Ingen årsak.
Emily? Emily?
Emily, hvor er Elizabeth?
SER DU NÅ?
Herregud.
Hva har du gjort
-Jeg gjorde ingenting. -Hvem var det da?
-Charlie. -Ikke si Charlie.
Det er det jeg sier.
-Hva er det som skjer? -Charlie.
Hvem er Charlie? Hvor er han?
Hjelp meg til å forstå hva som skjer.
Jeg kan ikke.
-Hjelp meg. -Jeg kan ikke.
Har du noe med dette å gjøre?
Han tvang meg til å hjelpe.
Han tvang meg.
-Er dette Charlie? -Jeg kan ikke si noe.
-Hvem er dette? -Vær så snill. Jeg kan ikke.
-Bli her. Ikke rør deg. -Ikke gå fra meg.
Ikke rør deg. Bli der.
Du kan ikke stoppe ham, pappa.
Hallo?
Emily? Hva er det som skjer?
Jeg vil ikke leke med Charlie lenger.
Emily, hvor er faren din?
Pappa kan ikke redde meg nå.
Emily? Skatt, er du der?
Er du OK?
Han gikk akkurat.
-Hvor er han? -Han gjemmer seg!
Hvor er du?
Du.
-Hva gjør du her? -Jeg hørte noe.
Jeg så deg komme ut av skogen med en spade. Er alt OK?
Nei.
Er Emily OK?
Hold deg unna.
-Jeg vil se henne. -Jeg ringer politiet.
-Jeg vil se henne nå. -Du er faen meg syk! Ligg unna.
-Pappa. -Skatten min.
Hold deg der oppe!
Hold deg unna!
Kom deg ut herifra!
Charlie er borte.
-Jeg vet at han kommer tilbake. -Nei, han er borte nå.
Ikke tving meg til å treffe Charlie, pappa.
Ikke tving meg til å treffe Charlie.
Jeg er lei for at jeg ikke trodde deg.
-Jeg er så lei for det. -Ikke gå fra meg igjen.
Ikke gå fra meg igjen.
Ikke tving meg til å treffe Charlie.
Er Charlie her nå?
Jeg tror han sover.
Hvor er du?
Nei!
Ser du nå, pappa?
Så, så.
Pappa er borte nå.
Dr. Callaway?
Er det noen hjemme?
Hallo?
Emily. Heisann.
Hvor er faren din?
Naboen ringte, sa det var et problem.
Er alt OK?
Hva tegner du?
Deg-
-når du dør.
Emily?
Marco.
Hello?
-Dr. Callaway? -Marco.
Polo.
Det virker litt anstrengt mellom oss.
Vil du ikke leke mer? Vil du ikke ha det morsomt?
Vil du ha pappa tilbake?
Du liker ham bedre enn meg, sant?
Løgner.
Din store, stygge løgner.
Drepte du mamma?
Tusenogèn-
-tusenogto-
-tusenogtre-
-tusenogfire-
-tusenogfem...
Hallo?
Herregud som du skremte meg.
David?
Det var rart.
Jeg er sikker på at jeg så ei som heter Emily gå inn hit.
Emily.
Hvor er hun, mon tro?
Gjemmer hun seg under sengen?
Nei.
Eller kanskje under denne sengen?
Nei.
Gjemmer hun seg-
-i skapet?
Pappa skal kjøpe en sangfugl til deg
Og hvis sangfuglen ikke vil synge
Skal pappa kjøpe en diamantring
Og hvis diamantringen blir til messing
Skal pappa kjøpe et speil
Og hvis speilet går i stykker
Skal pappa kjøpe en geit
...kjerren med oksen velter
Emily.
Åpne døren for pappa.
Mamma savner deg.
Emily?
Emily!
Emily.
Faren din ser etter deg.
...blir til messing
Skal pappa kjøpe en...
Katherine.
Charlie?
-Nei, det er meg, David. -Hvor er Emily?
-Katherine, jeg... -Emily!
Alt er i orden. La meg forklare...
-Bli der. -Du hadde rett.
-Emily! -Du hadde rett.
Jeg skulle aldri tatt henne med hit. Det var en tabbe.
Det er ikke Emily som-
-ikke er frisk. Det er meg.
Du sa det selv.
Trauma forårsaker smerte. Du hadde rett.
Vi skal skaffe deg hjelp.
Jeg beklager.
Pappa!
Der er du.
Ikke.
Hva da?
Ikke gjør henne vondt.
Hvorfor ikke?
Hun er min venn.
Jeg trodde jeg var din venn.
Vær så snill, Charlie.
Gjemsel.
Så, så.
Du er trygg nå.
-På tide å gå på skolen. -OK.
-Har du leksene dine? -Ja.
-Har du pusset tennene? -Ja.
Flott.